Михаил Лермонтов
Любовта на мъртвеца

Превод от руски: Александър Миланов, —

chitanka.info

Макар че ме държи земята

във гроб студен,

при тебе пак ми е душата

и нощ, и ден.

Все тъй безумното томление

на любовта

и тук сред вечното забвение

гори гръдта.

Напуснах в сетната си мъка

света без жал.

Разлъка търсих, но разлъка

не съм видял.

Видях аз прелест на нетленни

и тъжен бях,

че сред покоите неземни

не те съзрях.

Защо ли ми е рай небесен

и божа власт —

страстта си земна съм пренесъл

и тука аз.

Все свидната мечта лаская

и жар пламти.

Ревнувам, плача и желая

като преди.

Щом някой с дъх докосне само

лика ти чист,

душата в скръб потрепва нямо

подобно лист.

Ако във полусън устата

за друг шептят,

подобно лавата словата

по мен текат.

Не трябва ти по друг отново

да тръпнеш в блян.

Мъртвецът чрез свещено слово

е о теб венчан.

Страхът на тихото моление —

защо е той.

Сърцето ми не ще забвение,

нито покой.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.